Det er nok ret dumt at være her. Farligt. Eller måske ikke.
Man kan se truslen. Det er altid noget.
Jeg får det bedre, når jeg ser på dem. Min mor sagde -
- at hver dag i live er en sejr. Det gælder ikke rigtig længere.
Men det giver da lidt perspektiv.
Ruden går i stykker før eller siden.
Intet holder særlig længe mere.
Vi lagde spor ud, så vi kunne finde tilbage bagefter.
Dumt, ikke? Tilbage til hvad?
Vi ville have givet dig et valg. Slut dig til os eller mæt os.
Altså ... Bjørne ...
Når de sulter, spiser de deres unger. Dør bjørnen, dør ungen også.
Men hvis bjørnen overlever, kan den altid få en ny unge.
Det var med i salgstalen.
Greg og Mike var lige ved at få den gråhårede sæk, der dræbte min mor.
Hun kørte væk med bueskytten. Greg så dem køre.
Hende glæder jeg mig til at smage. Jeg kan bedst lide kvinder.
Min bror Alex har ... Han er også død nu på grund af Rick.
Han mente, at det skyldes det ekstra fedtlag, kvinder har.
Selv tynde piger har det. Ligesom hende den kønne.
Sasha? Jeg synes, smukke mennesker smager bedre.
Jeg får dem alle sammen. Men du er fin at starte med.
Vi gjorde det godt med dit ben. Vi har rutine.
Da vi startede, skulle det vare længe.
Jeg er altså menneskelig. Jeg taler med dig.
Perspektiv, Bob. Du er i live.
Du har det bedre end dem.
- Han har knald i låget. - Han holdt længere, end jeg troede.
Sådan nogle idioter.
Dæmp dig lige.
Jeg kan få ham til at holde kæft.
Jeg er blevet bidt, narrøve!
Jeg er inficeret kød!
- Vi slår ham ihjel nu. - Nej, vi har brug for ham.
- Hvad fanden sker der med os? - Ro på, Albert.
- Vi stegte ham! Det er i orden. - Hvorfor så du ikke efter?
- Der var ikke noget galt. - Inficeret kød!
- I æder inficeret kød! - Hold kæft!
Bob?
Det er mig!
Undskyld. Han slipper væk.
- Nogen holdt øje med os. - Vi skal ikke efter dem nu.
Bob er derude et sted. Bange. Alene.
Måske ikke alene. Daryl og Carol er også væk.
Stop.
Hvad laver du?
Alt det her hænger sammen.
Du dukker op, og vi bliver holdt øje med.
Og nu er tre af os forsvundet.
Jeg er ... Jeg er ikke indblandet i det.
- Læg den væk, Sasha. - Hvem er derude?
- Jeg er ikke indblandet. - Hvor er vores folk?
- Hvor er vores folk?! - Jeg er ikke indblandet.
Hvorfor tog du os med hertil?
- Jeg ... - Arbejder du sammen med nogen?
- Jeg er alene. Jeg er alene. - Hvad med kvinden i fødevarebanken?
Hvad gjorde du ved hende? "Du vil brænde i helvede for det her"?
Hvorfor skal du brænde i helvede, Gabriel? Hvad har du gjort?
Hvad har du gjort?!
Jeg låste altid dørene om natten.
De begyndte at komme. Min menighed.
Atlanta var lige blevet bombet, og de var bange.
De ledte efter et sted, hvor de følte sig trygge.
Og det var så tidligt. Det var så tidligt.
Dørene var stadig låst.
For ...
Det var mit valg.
De var så mange. De prøvede at åbne skodderne, de slog på væggene -
- og skreg ad mig. Så kom de døde efter dem.
Kvinder.
Børn.
Hele familier skreg mit navn, mens de blev revet fra hinanden.
De tiggede mig om nåde. De tiggede mig om nåde.
De forbandede mig.
Jeg begravede deres knogler. Jeg begravede dem.
Herren sendte jer hertil for endelig at straffe mig.
Jeg er fordømt.
Jeg var fordømt inden.
Jeg låste altid dørene. Jeg låste altid dørene.
Der er noget. Der ligger nogen udenfor i græsset.
Bob! Bob!
- Hans ben. - Bær ham indenfor!
Hjælp mig!
Ind med jer! Nu!
Jeg var udenfor. Nogen slog mig ned.
Jeg vågnede uden for en bygning. Den lignede en skole.
Det var ham fyren. Gareth. Og fem andre.
De spiste mit ben, mens jeg så på. Helt henkastet.
Skidestolte, som om de havde styr på det hele.
Havde de Daryl og Carol?
Gareth sagde, at de kørte væk.
- Har vi noget mod smerterne? - Der er piller i førstehjælpskassen.
Gem dem. Gør det.
Det skete i fødevarebanken.
Bob?
Der er en sofa på mit kontor.
Det er ikke meget, men ...
- Tak. - Jeg tager ham.
- Kender du stedet, Bob talte om? - Det er en skole i nærheden.
Hvor tæt på?
Hvor tæt på, Gabriel?
Ti minutters gang gennem skoven syd for kirkegården.
- Har han feber? - Han er bare varm.
Jim holdt næsten to dage, før vi forlod ham.
Så ser vi virkeligheden i øjnene. Vi kører til Washington. Nu.
Daryl og Carol kommer tilbage. Vi går ingen steder uden dem.
Her er en klar trussel mod Eugene, og han skal væk herfra.
Hvis I ikke vil med, så går vi hver til sit.
- Tager I af sted til fods? - Vi reparerede selv bussen.
- Vi er flest. - Vil I blive ved med at være det?
- Carol reddede dit liv. Vi gjorde. - Og jeg prøver at redde dit!
- Redde alle! - Vi rejser ikke uden vores folk.
- De skred. - De kommer tilbage.
- Til jeres knogler?! - Abraham!
Stop! Nu!
Tror du virkelig, at det er sikrere at rejse nu, midt om natten?
Ja.
- Ja. - Hvad med i morgen?
Vi har brug for hinanden. Også for at komme til Washington.
Vi kan klare det sammen.
Jeg har en idé.
Hvis I bliver bare én dag til, tager jeg med jer til Washington.
Okay?
- Også Glenn og Maggie. - Nej.
Så held og lykke. Jeg vil ikke ødelægge det, I har.
Rosita, tag dine ting. Nu! Kom, Eugene.
Eugene. Kom så.
- Jeg har ikke lyst. - Nu!
Du tager ikke bussen.
Prøv at stoppe mig.
Vent, vent, vent!
Bliv.
Bliv her og hjælp os. Så tager vi med jer.
- Nej. - Det bestemmer du ikke.
Bliv her og hjælp os.
Et halvt døgn.
Kl. 12 er vi kørt.
- Vi venter ikke på det uundgåelige. - Vi skal nok tage med.
12 timer. Så kører vi.
Vil du høre det gode ved at blive sparket i ansigtet?
Jeg glemte, hvor ondt mit ben gør.
Og skulderen. Så to gode ting.
Vi leger ikke den leg længere.
Tja. Alt taget i betragtning -
- kan du da godt lege lidt med.
Hvorfor sagde du det ikke, da det skete?
Jeg vidste ...
At når jeg fortalte dig det, ville det hele handle om slutningen.
Og jeg kunne virkelig godt lide midten.
De tror, de har styringen.
At vi er herinde, og de kan være hvor som helst. Men vi ved, hvor de er.
- Det er en plan med nosser. - Vi må rykke, før de gør.
- Ja. De tror ikke, vi er rationelle. - Er vi det?
Jeg vil bare være sikker. Det er en stor risiko.
Husk, hvad de er i stand til.
- Tyreese? - Ja?
Er du med?
- Jeg tager med jer. - Bliv hos Bob.
Nej. Jeg vil derud. Jeg vil være med til det her.
Jeg ved, hvordan du har det. Men det her ...
Den tid, du kan få sammen med ham, må du ikke spilde.
Gid jeg havde haft den med Karen.
Kan du huske, hvordan du havde det?
Hvad du havde lyst til at gøre?
Ja. Jeg kunne ikke se klart.
Tilgivelse. Dét er at se det i øjnene.
Skulle jeg tilgive dem?
For at gøre ham fortræd? At prøve at slå os ihjel?
Hvad fanden er der galt med dig? Tror du, vi har et valg?
Ikke os alle sammen. Kun dig.
Når han åbner øjnene, vil han bare se dit ansigt.
Tag den.
Hvis han holder op med at trække vejret, så stik den i hans tinding.
Dét er, hvad Bob ville ønske.
I ved vist godt, at vi er her!
Og vi ved, at I er her.
Og vi er bevæbnet.
Der er ingen grund til, at I gemmer jer.
Vi har holdt øje med jer.
Vi ved, hvem der er her.
Der er Bob.
Medmindre I allerede har gjort det af med ham.
Og Eugene.
Rosita. Martins gode ven, Tyreese.
Carl.
Judith.
Rick og resten gik. Med en masse af jeres våben.
Vi ved ikke, hvor I er, men her er ikke særlig stort.
DUMHED ER OGSÅ EN GUDS GAVE, MEN DEN MÅ IKKE MISBRUGES.
I kan stoppe det her nu, før det bliver værre end højst nødvendigt.
I er bag en af de to døre, og vi kan sagtens skyde dem begge i stykker.
Er det det, I gerne vil have?
Hvad med præsten?
Pastor, hvis du hjælper os, lader vi dig gå.
Luk døren op, så kan du gå. Og tage barnet med.
Hvad siger du?
Eller måske beholder vi ungen. Jeg er vild med hende.
Så er det sidste chance for at komme ud.
Er vi snart færdige?
Skyd mod hængslerne.
- Læg jeres våben på gulvet. - Vi skyder ind på kontoret.
Læg jeres våben på gulvet og gå ned på knæ.
Gør, som han siger!
- Martin, du har ikke noget valg. - Jo, jeg har.
Skal vi vædde?
Det nytter ikke at tigge, vel?
Nej.
Men I har ikke slået os ihjel endnu. Det må der være en grund til.
Vi ville ikke spilde kuglerne.
Vi hjalp folk engang. Vi reddede folk.
Men det forandrede sig. De kom og ...
Og så ...
Jeg ved, at du har været derude, men jeg kan se det.
Du ved ikke, hvad det vil sige at være sulten.
Du kan godt lade os gå.
Og vi mødes aldrig igen. Det lover jeg dig.
Men I møder nogen.
I gør det her mod hvem som helst. Ikke?
Og ... Jeg har allerede lovet dig noget.
Det kunne have været os.
Ja.
Det her er Guds hus.
Nej. Det er bare fire vægge og et tag.
Du vil altid være hos os. En del af os.
Rick?
Nej. Lad hende blive.
Jeg stoler på hende.
Jeg er lige udenfor.
- Jeg ville bare sige tak. - For hvad?
Før fængslet vidste jeg ikke, om der var nogen gode mennesker tilbage.
Om der var nogen tilbage overhovedet.
Du bød mig velkommen.
For I bød folk velkommen.
Det var dig.
Det, jeg sagde i går, står jeg ved.
Også i lyset af den seneste udvikling.
Mareridt slutter.
De skal ikke gøre en ende på den, man er.
Og det er bare en død mands mening.
Den lytter jeg til.
Se på hende og sig mig, at verden ikke vil forandre sig.
- Du var væk. - Var jeg?
Ja.
- Hvorfor smiler du? - Jeg tror, jeg drømte.
Og jeg tror -
- at du smilede tilbage til mig i drømmen.
Ja, nemlig.
Hvad er det så?
Det gode, der kommer ud af det her skidt?
Bob?
Sasha. Giv mig den.
Gå ud.
Her er vores rute til Washington. Vi prøver at holde os til den.
Når Eugene kommer frem, begynder det at gå den rigtige vej.
Og I bør være der.
- Du bør være der. - De kommer.
Ja, vi gør.
Afgang!
Undskyld, jeg var en nar. Kom til Washington. Verden får brug for Rick Grimes!
Jeg fik aldrig spurgt til din rejse til Endestationen.
Den tog livet af mig.
Nej, den gjorde ikke.
Jeg kan ikke sove.
Og nu, når jeg sidder derinde ...
I stilheden.
Det er ikke kun det, der skete i går.
At fortælle om det, der skete før ...
At sige det højt ...
Jeg ser det hele for mig igen.
- Jeg hører dem. - Ja. Det holder ikke op.
Men det vil ikke være hele tiden.
Hvor er Carol?
Kom ud.